Fordította: Mista Gee (R.I.P. Makaveli)
A film valós személyeken és eseményeken alapul.
-Készen vagytok? -Igen!
Skócia, 1970.
Kész, rajt!
-Húst, Dr. Garrigan? -Igen, legyen szíves.
És Önnek, Dr. Garrigan?
-Azt, gondoltam, talán... -Anya?
Mivel van mit ünnepelnünk, talán ihatnánk egy kicsit.
Cherry, az jó.
Anyád és én nagyon büszkék vagyunk rád, Nicholas.
Nagyon büszkék.
Nem lett olyan szép a diplomád, mint az enyém, de azért...
Nem sikerült rosszul.
Azzal, hogy családi orvos lettél...
szép életet választottál magadnak, Nicholas.
Ha felemelnétek a poharaitokat, tósztot mondanék.
Apára és fiára.
A hosszú közös jövőnkre.
Nicholas! Minden rendben van odabenn?
Jól vagyok.
OK, ahol megáll, odamész!
Kanada.
UGANDA.
Mit keresnek itt azok a katonák?
-Beszél angolul? -Igen.
Mit keresnek itt azok a katonák?
Átveszik a hatalmat. Most épp egy puccs van.
Egy puccs? És mi biztonságban vagyunk?
Ne aggódjon! Ezek a katonák Amin tábornok emberei.
Ő az emberekért harcol. Ez egy nagyon boldog nap a számunkra.
-Ez Ő? -Igen!
-Mit csinál Skóciában? -Orvos vagyok. Most diplomáztam.
Gondoltam, talán itt hasznát vennék a tudásomnak, érted?
- Majmok! Nézze, ott! - Skóciában vannak majmok?
Nem, nincsenek. Ha lennének is, valószínűleg megfagynának.
Én itt leszállok.
Tengerentúli orvos vagyok!
SKÓCIA UTOLSÓ KIRÁLYA
Dr. Garrigan!
-Dr. Merrit? -Nem, Sara vagyok, David felesége.
-Üdvözlöm. -Hello.
-David-et kihívták egy sürgős esethez. -Remélem minden rendben van.
Igen, ez errefele normális. Jól utazott?
-Hát, tudja. Milyen is volt... -Borzasztó, nem?
Egy kecskesegg és egy ember hónalja között?
Mikor legutóbb megtettem azt az utat, majdnem megfulladtam.
Jól van.
Valójában már tegnap is vártam a buszra.
-Tényleg?
Aggódtunk is maga miatt. Hogy véletlenül ...
nem keveredett-e bele a puccsba.
Most már hivatalosan is győztek. Obote-t eltávolították.
Ezzel van tele a rádió.
-Ki az az Obote? -A volt elnök.
Értem. És... hogy is hívják? Amin. Ő vette át a hatalmat, igaz?
Hát az biztos, hogy forgalmas időszakban érkezett.
Nekem megfelel, ha tudok segíteni.
-Jó reggelt, Nicholas! -Jó reggelt!
-Szóval, mit gondol? -Minden rendben.
Oké, jöjjön.
Ez a műtősszoba. Legtöbb esetben egyszerű esetek.
-Jó reggelt! -Jó reggelt!
Ha nem baj, hogy megkérdezem, hány orvos dolgozik itt?
Nos, én. És most már maga is. Jó reggelt, nővérem!
Jó reggelt!
A helyiek 80%-a még mindig inkább a varázslóhoz fordul,
mint hozzánk.
Néha úgy érzem, hogy csak tűt keresünk a szénakazalban.
-Készen áll? -Igen.
Na még egyet. Egy utolsót.
Ez egy gyönyörű név. Megnézhetem a szemeidet?
Dr. Merrit!
Mi az?
-Komplikációk léptek fel a Magisha-babánál. -Megyek én!
Nem, nekem kell mennem, ismerem az anyját.
Sajnálom.
Egy órán belül itt vagyok.
-Bonny! Ugorjon be! -Viszlát, Bonny.
Remélem nem bánja, hogy ezt mondom, de...
Igen?
Nem maga tűnik a legígéretesebb jelentkezőnek erre a fajta munkára.
Csak mert nem zokniban és szandálban járok?
-Szép lenne! -Változtatni akarok a dolgokon.
-Tényleg? -Igen, tényleg.
És közben szórakozni akarok. Kalandozni. Valami mást csinálni.
-Az sok minden lehet. -Bizony.
És egy csodálatos góllal vezet Skócia !
-Bonny, miért énekelnek azok a nők?
-Nem tudtad? Az elnök idejön a faluba.
-És hol van Dr. Merrit? -Bement a városba az ellátmányért.
Ugyanmár! Nem igaz, hogy kicsit sem vagy kíváncsi az új főnökre.
-Én nem Amin-nak dolgozom. -Oké. Rendben.
De talán szeretnél egy kicsit szórakozni.
OK! OK, OK.
Idi Amin vagyok.
És megígérem nektek...
Ez a tettek kormánya lesz, nem pedig a beszédé.
Új iskolákat fogunk építeni.
Új utakat!
És új lakóházakat!
Tábornoki egyenruha van rajtam.
De a szívem mélyén,
én is csak egy egyszerű ember vagyok, mint ti.
Tudom kik vagytok, és tudok mindent rólatok.
Én egy vagyok veletek. Kérdezzétek meg a katonáimat.
Egész életemben, nem ettem semmit,
amíg a katonáim nem ettek először.
Uganda mostantól így fog működni.
Együtt fogjuk ezt az országot szebbé varázsolni.
-Eleget láttál már? -Mi?
Eleget láttál már?
Csak még néhány perc!
-Mehetnénk már, kérem? -OK.
Ugyanezt mondta Obote is.
Aztán rájöttek, hogy a gazdaság a személyes bankszámlájává vált.
Ugyanmár, legalább adjon neki egy esélyt.
Komolyan beszélek.
Majd pár év múlva meglátja.
Mi folyik itt?
Jézusom!
-Mi a probléma? -Orvost keresnek.
-Az Elnöknek balesete volt. -Magukkal megyünk, követjük a kocsit.
Istenem, ez szörnyű.
Tűntesd el azt a szemem elől!
Jöjjön! Jöjjön ide!
Dr. Garrigan vagyok. Meg kell vizsgálnom a kezét.
Jól van, nem tört el. Tudja így mozgatni a hüvelykujját?
-Így nem fáj? Így tudja tartani? -Igen.
Sarah, szükségem lenne kötszerre, legyen szíves.
Kérem, valaki csináljon valamit azzal a rohadt tehénnel!
Nem hiszem, hogy eltört, csak megzúzódott.
Kérem, nem látják, hogy szenved?!
Kicsit most ne mozdítsa a kezét.
Sarah, beszélne velük, hogy csináljanak valamit azzal a tehénnel?
Valaki megszabadítaná azt az állatot a szenvedéseitől?!
-Ezt próbálom elmagyarázni nekik!
Az isten szerelmére!
Sajnálom.
-Nem tudtam már tovább hallgatni. -Elvitte a fegyverem.
-Valóban. -Ki maga?
Nicholas, orvos vagyok. Nicholas Garrigan.
A mgambo-i kórházban dolgozok. Orvos vagyok.
-Brit vagy? -Skót.
-Látja? Skót. -Skót?!
Igen.
Miért nem mondta? Velünk harcoltak a Mau Mau ellen.
Jó katonák. Nagyon bátrak. És jó emberek. Teljes mértékben.
Hadd mondjam el, ha lehetnék más, mint ugandai,
akkor skót lennék.
Tényleg?
Kivéve a vörös hajat,
amit biztos vonzónak találnak a ti asszonyaitok,
de mi itt Afrikában eléggé undorítónak találjuk.
Köszönöm, Dr. Garrigan. Szép munka.
Kérlek. Odaadnád a pólódat?
A fiam, Campbell imádná ezt a pólót.
Campbell-nek hívják a fiát?
Talán odaadhatom cserébe az ingemet.
Természetesen, rendben van.
Köszönöm.
Látja? Most már maga is tábornok. Mint én.
Tisztelegjen, legyen szíves.
Most mennem kell.
Biztos sokat ér.
Nem tudom elhinni, hogyan lelőtte azt a tehenet.
Őrület.
-Végül is... -Iszunk egy pohárkával a teraszon?
Nem, köszönöm, megvagyok, tényleg.
Nicholas, mennem kell!
Nézze, minden rendben, csak iszunk egyet.
Istenem.
Nem tehetjük ezt.
Mert?
A férjem egy jó ember.
Jézusom, ez nevetséges!
Meg kellene értenem, hogy mit keresek itt.
Minden rendben, értem.
Nem érti!
-Sajnálom. -Rendben van.
Csak néha... egy ilyen jó ember feleségeként...
-úgy érzem magam, hogy... -Szarul.
-Apámmal ugyanez a helyzet. -És...
jó érzés, hogy észrevesz valaki.
-Nem tehetem, nem tehetem! -Mondtam, hogy minden rendben.
-Sajnálom. -Rendben!
-De nincs... -Sarah, értelek, semmi gond.
Kérlek, kérlek!
Nicholas!
Nicholas, van itt pár ember, akik látni akarnak.
Mindjárt ott vagyok, David.
Jól van.
Jó reggelt, Dr. Garrigan!
-Jó reggelt! -Jona Wasswa vagyok.
Uganda Egészségügyi Minisztere.
Amin elnök küldött ide személyesen.
Van valami, amit személyesen szeretne megkérdezni Öntől.
Micsoda?
Sarah! Hello.
Figyelj, megmondanád David-nek, hogy tegye a körutat péntekre?
Jövök amilyen gyorsan csak tudok, valószínűleg csak valami kisebb probléma lehet.
OK, később találkozunk.
Masanga-nak hívnak.
Örülök, hogy megismerhetem, Nicholas vagyok.
Én is örülök, Mr. Nicholas.
Üdvözlöm az Elnök autójában.
-Azt hiszik, hogy maga az Elnök. -Hogy mondta?
Azt hiszik, hogy maga az Elnök.
Az Elnök háza.
-Őexelenicája egy pillanat múlva itt lesz. -Ő kicsoda?
-Dr. Thomas Junju. Az előző megbízott. -Minek a megbízottja?
Ennek a posztnak! Az Elnök személyi orvosa!
Tegyétek le a fegyvert, mindenki! Tegyétek le a fegyvereteket!
-Jó, hogy újra látom, Dr. Garrigan. -Én is örülök.
Látja, Jona? Ez az a fajta ember, akire az elnöknek szüksége van maga körül.
Valaki, aki nem fél kimondani, amit gondol.
Szóval. Mit mondasz, Nicholas?
Elfogadod a munkát?
Elnézést, azt akarja, hogy az orvosa legyek?
Szeretnél Uganda szolgálatába állni, Dr. Garrigan?
-Igen, szeretnék. -Akkor mi lenne jobb annál...
mint az elnökének a fejére vigyázni?
És hadd mondjam el, nem lesz nehéz,
mert tökéletes fizikai állapotban vagyok.
Természetesen, pontosan tudom, mikor fogok meghalni.
Megálmodtam.
Szóval nem kell aggódnod amiatt, hogy elhibázol valamit.
-Sajnálom, nagyon megtisztel, de... -Nicholas!
Megértem. Én sem akartam elnök lenni, de az emberek...
engem akartak.
Hallgass ide!
Ez nagyon fontos. Itt, Kampalában,
benne lesz a kezed...
egy új egészségügyi szolgáltatás kiépítésében.
Valamiben, ami emberek millióin fog segíteni.
Sajnálom.
De tényleg el vagyok kötelezve a mgambo-i misszió iránt.
Érti?
A nő miatt van! Akivel láttalak!
-Vissza akarsz menni, hogy vele lehess! -Nem egészen...
A nő miatt van! A nő miatt!
Miért nem mondod meg neki, hogy jöjjön ide, és legyen velünk?
-Nos, ez nem olyan egyszerű, sőt eléggé komplikált. -Miért?
-Férjnél van? -Igen.
Doktor úr, doktor úr. Maga nagyon huncut.
Én?
Így máris érdekesebb a dolog.
A férjezett nők sokkal szenvedélyesebbek.
-Ez igaz. -Sokkal hálásabbak.
Igen.
Sajnálom. Elnézést, hogy vesztegettem az idődet.
-Nem, nem. -A kocsim reggel azonnal hazavisz.
De... addig is. Ma este lesz ez az állami vacsora.
Lenne kedved csatlakozni?
Igen, nagyon szeretnék, köszönöm.
-Van öltönyöd? Sötét öltönyöd? -Nem, nincs.
Mennyibe fog ez nekem kerülni?
Semmibe, az Elnök fizeti.
-Mi folyik ott? -Egy felkelő.
-Mindenhol ott vannak. -Tényleg?
Igen. Kommunisták.
Amin-hoz képest senkik.
Az ő volt királyi afrikai fegyveres erői..
-Csomagolja be őket és küldesse el hozzám. -Rendben, köszönöm.
Egy kicsit kiszámíthatatlan, de szorosan kézben tartja a dolgokat.
Nem hiszem, hogy az afrikaiak tényleg megértik.
Köszönöm!
Hát ő nem éppen egy szimpatizáns. Rohadt angolok.
Hello. Hogy van?
Nicholas!
-Boldog vagyok, hogy eljöttél. -Csakúgy, mint én.
-Kérlek, erre gyere! -OK.
Be akarlak mutatni a feleségeimnek.
Ő Malyamu, az első feleségem.
Öt gyereket szült nekem.
Hello.
Ő pedig Nora. Ő hármat gyereket szült.
Hello.
Ő pedig Kay. Igen. Ő itt Dr. Nicholas Garrigan.
-Megmentette az életemet. -Oké... én csak... bekötöttem a kezét...
-Nagyon szerény. -Meg is akartam köszönni már a pólót.
-Akkor bizonyára Ön Campbell édesanyja. -Igen.
Örülök, hogy találkoztunk.
Gyere, kérlek, be akarlak mutatni pár embernek.
Ő egy magas rangú brit megbízott, Mr. Perkins.
-Hogy van? -Ismerjék meg egy jó barátomat...
Dr. Nicholas Garrigan-t. És ő pedig Mr. Stone.
-Hogy van? -Igen, mi már találkoztunk.
-Később beszélünk. -Dr. Garrigan...
Sok érdekes dolgot hallottunk Önről.
Igen, Úgy hallom az Elnök már a pártfogásába vette.
-Nem, nem egészen. -Maga mit gondol róla?
Úgy gondolom, nagyon jó munkát végez? Nem így látják?
Igen, igen. Van néhány megkérdőjelezhető lépése,
de tényleg elég tisztességesen csinálja.
Igen, ő tényleg egy közülünk.
De végül is tényleg jó tudni, hogy van itt még egy angol.
-Skót. -Tessék?
Skót vagyok.
Hölgyeim és uraim! Barátaim!
Most mondom el, amit akarok, mert ha tovább várok vele...
túl részegek lesznek, hogy meghallják a hangom.
Ez az a hely, ahol elkezdődik a civilizáció.
Itt, Afrikában.
Ez az a hely, ahonnan a görögök lopták a filozófiájukat.
És ahonnan az arabok elvették a gyógyszereiket.
Mi, ugandaiak, büszkék lehetünk a történelmünkre.
Független, afrikai állam vagyunk.
Békében és egy erős gazdaságban élünk.
Fekete hatalomban.
Ahogy maguk is mind gondolták, a SOHA, mégiscsak lehetséges.
És most menjünk vacsorázni.
Ma este minden étel helyi különlegességekből áll.
És egyik sem tartalmaz emberi húst.
Ez volt az utolsó...
Dr. Garrigan. Kérem, jöjjön gyorsan.
Az Elnök nagyon rosszul van.
Megmérgeztek. Meg akarnak ölni.
Nicholas...
Meg kell vizsgálnom a gyomrát.
A volt elnök emberei mindhol ott vannak.
-Holtan akarnak látni, Nicholas. -Ezt most meg kell csinálnom.
OK.
Még egy, még egy.
OK, OK.
Azt hiszem tudom, hogy mi lehet ez.
Meg kell hallgatnom, csak meghallgatni!
OK, igen, OK. Azt hiszem, tudom mi ez. Türelem.
Így ni. OK.
Meg kell kérnem, hogy üljön erre a puffra, itt.
-Hé, mit csinálsz? -Nyugalom, nyugalom.
-Mi ez? -Nyugalom, Odatartom a hasához...
És amikor megkérem, hogy háromra álljon fel. Egy...
Kettő. .. Három. Most.
Nagyon hálás vagyok. Rettenetesen hálás.
Jó orvos vagy. Köszönöm.
És a jövőben, az aszpirint ne sörrel vegye be.
-Ez volt a gond? -Igen, úgy gondolom.
Szégyellem magam, hogy így kellett látnod.
-Megijedtem. -Orvos vagyok.
Minden ami köztünk történik, az bizalmas.
OK? Erre esküdtem fel.
De az az ember, aki kimutatja, hogy fél,
az gyenge. És szolgalelkű.
Nos, ha fél a haláltól...
az arra utal, hogy olyan élete van, amit érdemes megtartani.
Látod? Orvos vagy...
És filozófus is.
Igen!
Most jó életem van.
Kérlek, kérlek, ülj le.
Nagyon szegény családból származom.
Azt hiszem ezt már észrevetted.
Apám elhagyott minket mikor még gyerek voltam.
A brit hadsereg lett az otthonom.
Felvettek szolgának a konyhára.
Komolyan. Meg is szoktak verni.
Építsd fel azt a falat, Amin!
Ásd ki a latrinát, Amin!
És most, itt vagyok, Uganda elnöke.
És ki hozott el idáig?
A britek.
Pazar történet.
-Jó éjt, Nicholas. -Jó éjt, uram.
Haló, Sarah, itt Nicholas. -Hol vagy?
Még mindig Kampalában. Az Elnök felajánlott egy állást itt.
Alapesetben fontolóra se venném, de...
Ilyen körülmények között...
Nem tartom rossz ötletnek.
Értem. David csalódott lesz.
-Természetesen majd írok neki. -Értem.
Remélem ott is tudsz majd annyi jót tenni, mint amennyit itt tehettél volna.
-Figyelj, valaki hív. Mennem kell. -Rendben.
-Viszlát, Sarah. Majd jelentkezem. -Viszlát.
Amikor nem az Elnököt vagy a családját ápolja,
akkor itt, a kórházban fog dolgozni.
Az az egyik új betegszobánk.
Ott a folyosó végén vannak a műtőtermek,
amiket az Elnök személyesen fizetett ki.
Üdvözlöm, doktor úr.
Üdvözlöm Mulago-ban, doktor...
Garrigan. Üdvözlöm.
Remélem majd olyan minőségűnek találja a kórházat, amit megszokott.
-Elnézést. Ő ki volt? -A maga elődje.
Dr. Junju.
-Ne foglalkozzon vele. -Elnézést, uram.
-Bocsásson meg egy pillanatra. -Természetesen.
Dr. Garrigan.
Beugrottam egy kis kininért. Szóval úgy döntött, hogy marad?
-Igen, így van. -Remek.
Azt szerettem volna mondani még,
hogy ha van valami amiben segíthetünk,
ne habozzon.
Szóval most maga az új legjobb barátom?
Csak maradjunk kapcsolatban.
-Miért? -Hát, az igazat megvallva...
mivel hozzájárultunk ahhoz, hogy az Elnök hatalomra jutott,
A Külügyminisztérium szólt, hogy tájékoztassam Önt,
hogy tudunk az Amin elnökkel kialakult
különös és sajátságos viszonyáról.
Ha véletlenül úgy érzi, hogy tisztáznia kell
ennek a viszonynak a részleteit,
mi készen állunk, hogy segítsünk tisztázni bármit,
amit hajlandó megosztani velünk.
Van valami különleges iskola,
ahol megtanulnak ennyi baromságot beszélni?
Kérem... tartsuk a kapcsolatot.
Vigyázzon magára!
Vigyázat, meg akarja enni az elnököt!
És odamegy ahhoz a tehénhez, és fejbe lövi!
Vigyázz! Kész!
Rajt!
Mielőtt elfelejteném. Egy szívességet kell kérnem.
Hallgatom.
Jövő héten Líbiába kell mennem,
és szeretném, ha elmennél egy találkozóra helyettem.
-Miféle találkozóra? -Nem kell hozzá semmi,
csak... jó ízlés, és józanész.
Nem jut nálad alkalmasabb személy az eszembe.
Uraim, kérem. Maradjanak a helyükön.
Az Elnök elnézésüket kéri. Máshová szólították...
sürgős ügyekben. És megkért, hogy helyettesítsem.
-Ön pedig? -Nicholas Garrigan.
-Az orvosa. -Az orvosa?
-Igen. Ön pedig? -Az ausztriai külügyminiszter...
Ő pedig Dr. Ramble, egyik vezető építészünk.
Ő Dr. Bruner, az Építészmérnöki Kamarából.
-Mi tettük az első ajánlatot. -Ajánlatot... értem.
Pontosan mire is?
Imádom!
Jó választás! Modern! Elegáns!
Uganda jövőjének méltó szimbóluma.
Itt lesz a következő Afrikai Kongresszus.
A két legközelebbi tanácsadóm.
Az Erős és a Gyenge. Nézd Nicholas mit tervezett nekem!
Valójában én nem terveztem semmit...
Hülyeség! Csodálatos szemed van!
Jona-nak nincs ízlése. Nézz csak rá!
Még az öltönye is hülyén néz ki.
Nem így van, Jona?
Mit akarsz, Jona?
Itt van néhány papír a minisztériumból, amit alá kellene írnia.
Elmehet. Majd később aláírom.
Nem szeretem, ahogy ez az ember néz engem.
Nem gondolod, hogy furcsán néz rám?
Nem, nem mondhatnám, hogy észrevettem ilyesmit.
A mediastinum megnövekedése és a retikuláris jelenségek tüdőbetegségre utalnak.
Igen, de lehet...
Mi volt ez?
A börtön.
Ahol Obote embereit tartják fogva.
Hallja?
Dr. Garrigan, jöjjön gyorsan! Az Elnök fia beteg!
Hallasz engem, fiam? Könyörgöm, hagyd abba a rángatózást!
-Kérem menjen arrébb. -Köszönöm.
-A fia epilepsziás? -Nem tudom.
-Történt ilyen korábban is? -Igen.
Oda tudná szorítani a térdét a melléhez? Nyugalom.
-Ő Campbell? -Nem, ő MacKenzie, Campbell testvére.
MacKenzie? Jól van.
MacKenzie! Dr. Garrigan vagyok. Adok egy injekciót,
-Aztán elviszlek a kórházba, és minden rendben lesz. -Nem, nem, az Elnök azt nem engedi meg!
-Nem hiszem, hogy... -Itt kell megcsinálnia!
-A fiát kórházba kell vinni... -Kérem!
Kérem.
Itt van anyu. Itt van anyu.
Itt vagyok, minden rendben.
-Így ni. -Köszönöm, köszönöm, doktor úr.
-Elájult! -Lenyugodott, minden rendben lesz.
Ez tudná vinni a játékokat az ágyról, kérem?
Kérem vigye el a játékokat az ágyról.
Nagyfiú, nagyfiú! Gyerünk!
-Oké, kicsim, annyira sajnálom. -Ne tegye.
-Sajnálom. -Ne kérjen bocsánatot.
-Itt laknak? -Igen.
Miért nem az elnöki házban a többi asszonnyal?
Mióta megszültem MacKenzie-t, a férjem nyugodtabb helyen akart tudni minket.
Ez nevetséges. Azt hiszem, a fia epilepsziás.
Az egy tökéletesen kezelhető betegség.
-Az Elnök szokott járni Önhöz? -A gyerekeihez szokott jönni.
Nem hozzám. Én egy rossz nő vagyok.
Oké, elintézem, hogy MacKenzie kórházba kerüljön. Rendben?
Elmondom az Elnöknek, milyen segítőkés volt.
Jó reggelt, Nicholas.
Nem mehettem el anélkül, hogy ne köszöntem volna meg, hogy segített a fiamon.
-Szóra sem érdemes. -Hoztam egy apró ajándékot.
Mit is ér az orvos a mentőautója nélkül?
-Ezt nekem? -Igen, igen, ez a tiéd.
-Mit gondolsz? -Komolyan kérdi? Ez egy fantasztikus ajándék.
Próbáljuk ki. Jó? Vigyél el a reptérre.
-Üzleti ügyben Líbiába kell utaznom. -Nem kellene előbb felöltöznöm?
-Gyorsan, gyorsan. -Most?
Igen.
Egy perc és készen vagyok.
-Kényelmes itt? -Igen, nagyon is, köszönöm.
Obote emberei voltak, akik megtámadták a börtönt, igaz?
Igen.
A kórházból is hallottuk a lövöldözést.
-A katonáim visszaverték őket. -Rendben.
-Megsérült valaki...? -Akarod vezetni az autódat?
Szeretném látni, ahogy vezeted! Kérlek, menjünk!
Szóval. Nem tetszik, ahogy bánok a fiammal?
Nem, valóban nem.
Azt hiszem az a fajta élet elrontja az életét.
Mindene megvan, amit csak akar.
Kivéve a kezelés, ami megmentheti az életét.
-Kényelmes és jó élete van. -A pénz nem helyettesít mindent.
Nicholas, te sose voltál szegény.
-És mi van Kay-jel? Nem gondolod, hogy...? -Ne beszélj olyan dolgokról,
amiket nem értesz!
De megérintett az, ahogy mondtad, és tényleg meggondolom.
Tudod, szeretem az őszinte beszédet.
Tisztelem az őszinteségedet és az odaadásodat.
Gyerünk!
Gyerünk, gyorsan!
Taposs bele!
Obote emberei! Biztos vagyok benne!
Ha nem a te kocsidban lettem volna!
Megálmodtam. Nem tudnak megölni. Megálmodtam!
Valaki elárult. Az embereim közül.
Valaki elárult.
Nem bízok meg senkiben sem.
Árulók támadása volt!
Masanga.
Nicholas, Nicholas.
Te és Masanga.. ő az én emberem.
Mostantól a biztonsági kérdésekben ő felel.
-Igen, uram. -Te pedig értem felelsz és az országért.
Igen, uram.
Hol van Jona? Hol van? Szükségem van a miniszteremre!
Egy miniszternek az elnöke oldalán a helye!
-Hol van? -Nem tudom.
És te még a legközelebbi tanácsadómnak mered nevezni magad?
Látod? Látod? Ezek a hűséges katonák...
már el is kapták a bűnözőket.
Ne sajnáld őket, Nicholas. Nézd!
Ezek az emberek meg akartak ölni.
Miért próbáltatok megölni?
Nem halok meg míg azt nem mondom.
Nézzetek rám!
Neki dolgoztok? Obote-nak?
Annak az iszákos, ostoba embernek?
Amiatt a részeges buta ember miatt akartatok megölni?
Uganda szeret engem.
Mert hű vagyok. És mert igazságos vagyok.
Az Elnököd vagyok.
Gyere, Nicholas.
Ez a hely nem nekünk való.
Ezek ráérnek később is.
A maradék csak a szokásos papírok, amit alá kell írnia.
És itt a végén egy rövid lista a kórházi felszerelésről.
A mgambo-i klinikára.
Van még valami, Nicholas?
Nicholas?
Valószínűleg semmiség, uram.
Micsoda?
Nicholas. Te vagy a személyes tanácsadóm.
Kérlek, mondd el mire gondolsz.
Múlt éjjel... elmentem a Holiday Innbe hogy igyak valamit.
És láttam, hogy Jona egy fehér fickóval beszélget.
Valami furcsa volt a dologban.
Valószínűleg semmiség, de talán meg akarja beszélni vele.
Csak megbeszélni.
Ahogy mondtam, valószínűleg semmiség az egész.